www.titlovi.com
Budim se u svjetlosti
Novog sjajnog dana
Zahvaljujem se mjesecu
Što mi pokazuje put
Nema boljeg poklona za dušu
Od svakog udaha koji udišem
Dobri duhovi
čujte danas moj glas
Dobrodošla čarolijo
Dobrodošli slatki zraci sunca
Ljubav nije tajna
Pogledaj oko sebe
Dobrodošao u ovaj dan
-Hua. -Pazi! Ide za nama!
-Moraš nam pomoći! -Moraš nam pomoći!
Prekasno. Evo je dolazi.
Rekoh ti da to nije los! -Tako mi je izgledala otraga.
-Što je ušlo u vas dvoje? -Pa došlo je ono vrijeme.
-Proljetna groznica! -Proljetna što?
-Znaš. Ptice... -Da i pčele...
I losice. Ako znaš što mislim pod "losice"?
Da, ne gledaj sada, ali tvoja djevojka se vraća.
Bogca mu!
Dobrodošla čarolijo
Dobrodošli slatki zraci sunca
Ljubav nije tajna
Pogledaj oko sebe
Dobrodošao u ovaj dan
Super! Idemo ponovo!
Hej, Kenai!
-Hej, Tag! -Kuda tako žurite?
-U Krouberi Ridz. -Dobit ćemo novce.
Tamo ima malina, kupina i bobica...
jagoda, borovnica, drenjina...
Hej, hej polako. To je puno bobica.
Da ima ih puno.
Tag!
Volio bih, mali Kodo, ali ne mogu jer me čekaju djevojke.
Ma kome su potrebne djevojke?
Mi smo dve skitnice koje idu tundrom.
Tako je. Kenai i Koda. Nitko nam drugi ne treba.
Ok, ali ne možeš pobjeći od ljubavi. -Tag!
Baš te zna pratiti.
Hej, Huna! Danas izgledaš lijepo .
Jesi li vidio Tagovo lice? "Ne mogu jer me čekaju djevojke".
U redu. A da se sad malo odmorimo? -Odmorimo?
Hibernirali smo 6 mjeseci. Kome je potreban odmor?
Kome treba odmor? Dvojici medvjeda koji idu za Krouberi Ridž.
Prvi ćemo zaraditi na bobicama, jel" tako?
Da, možeš se kladiti. Ako obećaš da ćeš spavati.
Ok... Ok... Ok...
Znam da svi medvjedi vole bobice, ali ih i ja volim.
Laku noć, Koda.
Voliš li bobice ili ih obožavaš? -Laku noć, Koda.
- Nita! -Kenai!
Da!
-Utrkivat ćemo se do vodopada Hokani! -Čekaj!
Evo me, polazim!
Nita!
Ovamo.
Uvijek ćemo biti najbolji prijatelji.
Nita! Vrijeme je da pođemo!
Zbogom, Kenai.
Vidimo se!
Zbogom, Nita!
Pa tko je Nita?
-Što? -Znaš li da si pričao u snu?
Govorio si: Nita! Nita!
-Pa tko je Nita? -To je djevojka koju sam poznavao.
-Što se desilo sa njom? -Ne znam.
Mislim da je odrasla.
Ovdje je ! Ovdje je!
-Mladoženja je ovdje! -Požuri. Pripremimo se.
Požuri! Želim ga vidjeti. Želim vidjeti Atka.
Nita, on je ovdje.
Oni su ovdje! Spremi se za ceremoniju.
Sigurno je poveo čitavo selo sa sobom.
Pa, dragi moj, ovaj brak je vrlo važan.
Zato smo i došli da vam pomognemo.
Ne, ne. U redu je. Mogu se i sama spremiti.
Hajde. Uzmi vodu.
-Onda ću ti osušiti kosu. -Osušiti? To ne.
Bolje je osušiti ručnikom. -Znaš...
Podići ćemo ti kosu da ti se vide lijepe oči.
Podići? Ne pustit ćemo da uokviri tvoje lijepo lice.
Ne. Podići ćemo je da se bolje vidi.
-Dolje. -Gore.
Nervozna je, mora jesti. Donijet ću malo dimljenog mesa.
Mesa? Na nervozan stomak?
Treba joj korijen bobica s kišnicom.
-Ujutro? Ne. -Ne, ne, u redu sam.
Mislim da ću biti bolje kada se obučem.
-Obučeš? -Imam za tebe što ćeš obući.
Ali ti ne razumiješ. Već sam odabrala.
Tipično za irvase, tanki a ipak elegantni.
Ne, karibu. Perje. Puno ogrlica.
-Ogrlica? Jesi luda? -Irvas za venčanje?
-Bez ogrlica. -Školjke!
-Što je s tobom i školjkama? -Volim školjke.
Hej!
-Mislim da sam gladna. -Donijet ću mesa.
-A ja ću donijeti čaj! -Donestite dosta svega.
Izgledaš lijepo u toj haljini, kao i tvoja mama na dan venčanja.
Hvala tata. Želim nositi nešto njeno na današnji dan.
To mi puno znači. Mama bi bila ponosna na tebe.
Voljela bih da je ovdje. -Ona i je ovdje.
Tu.
Kada nekoga voliš,...
on ostaje zauvijek u tvom srcu.
Jesi li spremna upoznati Atka?
Dobri duhovi, skupili smo se ovdje da spojimo ovo dvoje u jedno.
Molimo se da vas ovo zadovoljava.
Nita!
Duhovi pokušavaju nam nešto reći. -To mora biti znak.
Ne razumijem! Kako se to moglo dogoditi?
Seljani kažu da je to znak.
Seljani? Što oni znaju o tome?
Želiš li savjet seljana ili profesionalca?
Ne, definitivno savjet profesionalca.
Kažu da si ti najpametniji šaman svih plemena.
Šamanka! U redu?
"Pametan" i "muškarac" ne idu zajedno.
Da pređemo na posao. Dakle led je pukao ispod tebe, točno?
Da se nisi udebljala? Kaži mi kao žena ženi.
-Ne, težina mi je ista. -E, pa baš ti zavidim na tome.
Ovako ćemo. Zašto ne bismo pitali duhove, u redu?
-Da? -Što kažu?
Ne prekidaj! Nije sve o tebi!
Kažu...
Ne možeš da se udaš za Ka-Ka!
-Atka. -Kako god! Poanta je...
da već imaš svog pravog izabranika.
-Izabranika? Koga? -Onog tko ti je dao ovo.
Pogledaj sliku. Ovo je tako jasno.
-Kenai? -Dječak medvjed?
-Ne, ne. Bili smo samo djeca. -Čula sam to i prije.
Mora biti još nešto ispod toga.
Ispod? Ne možeš ispraviti već učinjeno.
Gotovo je, završen slučaj. Nema više priče.
Postoji jedan način.
Moraš ići i pojesti bika.
-Što? -Čekaj! Žao mi je.
To je ravnodnevnica.
Jel" ti ovo mjesto išta znači? -Hokani vodopadi?
Tamo mi je Kenai dao amajliju.
Moraš ići tamo.
U veče ravnodnevnice, kada se smjenjuju zima i proljeće...
moraš spaliti amajliju i povezati se s precima.
Možda bi bilo dobro da ovo zapišeš.
Ravnodnevnica je za 3 dana. Moram krenuti.
S osobom koja ti je dala amajliju.
Kenai? Ali on je medvjed.
-Da? -Znaš... Medvjed?
Znam što je medvjed i savjetujem da ga potražiš u šumi.
Pa i da ga nađem kako da s njim pričam?
Kako da s njim pričaš?
Ne boj se, to je ovdje.
Nije to to. Hajde pokušaj ponovo.
Ne znam što je to bilo. Još jednom.
A mamut je stajao tamo i sve je gledao. Rekao sam Bakiju...
sljedeći put kada hoćeš kihnuti, izvadi prvo iz usta lješnjake.
Tada sam se počeo smijati tako jako, da mi je znaš što izletelo iz nosa?
-Koda, kad smo već kod hrane... -Znam što misliš.
Ogladnio sam od ove šetnje.
Hej, pazi!
Hajde, makni se mali. Sada ću ti pokazati kako se kopa.
Sada je lako, naravno! Kada sam ti ja započeo.
Pogodak! Sve korijenje koje možeš pojesti!
Znao sam da ga ima. -Stvarno si znao?
Što da ti kažem? Imam ubilački instinkt.
Da, tako je.
Hej, gledaj. Da li je to krumpir? -Sagni se!
Što je to?
Brzo! Sakrij se ovdje!
Nita?
Pazi! Ne Nita! To sam ja, Kenai!
Kenai?
To si stvarno ti? -Da, ja sam.
Čula sam da si medvjed...
ali nisam znala da toliko ličiš na medvjeda.
Pogledaj sebe. Baš si se promijenila.
Čekaj malo. Možeš pričati. Mislim, razumiješ me?
Da. Duhovi su to učinili da te mogu razumjeti.
Čekaj malo. Ti si mene tražila? Zašto?
Pa zbog ovoga.
Čuvala si to? Poslije toliko godina.
Duhovi su rekli našoj šamanki da nas je spojila amajlija.
Stvarno?
A sada moramo zajedno otići do vodopada Hokani...
Kao kad smo bili djeca? -i da ga spalimo.
Da ga spalimo. Spalimo? Što?
Nije to ništa. To je samo drangulija.
-Drangulija? -Pa mislim...
Bili smo samo ludi klinci.
Ne mogu se udati dok ga ne uništim.
Čekaj da razmislim o tome.
Oprosti, ne mogu ti pomoći. -Što?
Zabavi se sama spaljivanjem "drangulije".
Ne razumiješ. Moramo to učiniti zajedno.
Drugačije neće raditi. -Što neće raditi?
Nita, ovo je moj brat Koda. Koda - Nita. Nita - Koda.
Znači, ti si Nita! Kenai te je baš sanjao.
-Nisam. -Jesi.
Trebala si ga čuti: Nita! Nita!
Pa, drago mi je da smo pričali...
ali Koda i ja smo krenuli za Krouberi Ridž.
Čekaj! Samo ćete tako otići? Nećete mi pomoći s ovim?
Ne.
Ali nitko od nas ne može nastaviti živjeti dok ga ne spalimo.
Riskirat ću.
Dobro. U redu, u redu.
Pričekat ću da vas pretvore u ljude i da me onda nađete.
-Zar bi to učinili? -Ne, naravno da ne, prijatelju.
Pa kako to znaš?
Što ako te ponovo pretvore u čovjeka?
Tada više ne bismo bili braća?
Ne, Koda, to je... To nije...
U redu. Ići ćemo na vodopade Hokani.
Ali poslije toga nastavljamo za Krouberi Ridž.
-Kuneš se? -Kunem se.
Onda, to je sređeno. Spremni?
Kao nikada do sada.
Hokani vodopadi su ovamo.
Znao sam to. Znao sam to.
Ne, nije znao. Kenai nema osećaj za smjer.
To nije točno. -Jednom usred noći,...
pokušavao je naći našu pećinu u mraku...
Kada smo se upoznali, ništa nije znao o tome što rade medvjedi.
Kao onda kada smo tragali za šišarkama...
a on je zabio glavu u rupu od drveta.
I rekao sam mu, bolje da to ne radiš, ne znaš tko tu živi...
ali on je to učinio jer se Kenaiju ne može ništa reći.
U redu, Koda.
A onda je cijeli tjedan smrdio kao tvor.
Nešto mi govori da je tvor bio poboljšanje.
Imam još smrdljivih priča o Kenai ako hoćeš čuti.
-Dobro, moramo ići. -Vidimo se.
-Pozvat ćemo te. -Da, naći ćemo se poslije.
Da, moramo ići na vježbanje.
Da. Ovi mišići su se baš olabavili.
-Zbogom. Hej vidi, to je veliki medvjed. Ljepotan.
-Hej! -Jako mi je drago vidjeti te.
Da, zato što smo konačno našli prave losice.
-Tamo, pokraj potoka. -Zbogom!
-Tudl-du! -Zbogom!
Ovi su baš čudni.
Ne gledaj. Samo ćeš ih ohrabriti.
Ali s njima nam neće biti baš super.
Mislio sam da nam možeš pomoći s uvodnom rečenicom. Kao:
"Hej, vidim da volite jesti grančice".
Ili možda sonet? "Može li se usporediti drvo s jutarnjom rosom?"
Zaboravi te mozgalice. Nisu oni sove.
Sviđa mi se "Hej, dame. Lijepa usta. Jesu li prava?"
Ispričajte me.
-Lovac! -Lovac!
Bježite! Zbogom! Svaki los za sebe!
Ponašajte se kao da nismo ovdje.
U redu je. To je Nita. Ona je sa mnom i Kenajom.
-Ona je? -Drago mi je da vas srećem.
-Pa kako je? -Ja sam Rut, a ovo je moj bra....
Kenai, što je? Moramo se smjestiti ovdje prije zalaska sunca.
Drago mi je da sam vas upozanla.
-Strašna je, zar ne? -Idemo, još malo pa će mrak.
Nita, smiri se. Imamo puno vremena.
Pametni putnik uvijek je spreman za neočekivana kašnjenja.
Pa sada neće biti kašnjenja, ako mi date minutu...
da dam ovima jedan romantičan savjet.
Romantičan savjet? Od tebe?
Ne zezaj se. Idemo!
Znate, mislim da je ovo bolje od uvodne rečenice.
-Jest? -Da, da, naravno.
Akt hrabrosti: to je ono što impresionira dame.
Hrabrost zvuči strašno.
Ne, samo se trebaš pretvarati da si hrabar.
-Da? -Idem tamo i ponašat ću se zastrašujuće,...
a onda dođite do brane i spasite ih.
U redu. Da.
To je lijep plan. -On je pametan. Nije kao ti.
-Izlazi! -Kenai, nemamo vremena za ovo!
-Kenai! -Beskorisno je.
Ovo spada pod ono "Ne možeš ništa reći Kenaiju"
-Što je s njim? -Možda je pojeo loše meso.
Ovo je glupo.
-Ovo će sigurno zadiviti dame. -Da.
Ja sam veliki, gladni medvjed,...
i sada ću vas raskomadati!
Rekoh, sada ću vas raskomadati!
Mislim da je sada red na nas. -Da. Prelijepo.
Idemo. Ne plaši se losice!
Ja, Tuk i moj brat Rut ćemo vas spasiti.
-Da. -Drž" se, veliki medvjede.
Ne diraj divne dame losice.
Moraš prvo nas srediti ako želiš njih.
-Da! Morat ćeš nas ubiti. -Što?
-Ne, nemoj nas ubiti. -Oprosti.
Možda da nas ne ubiješ, nego da nas samo gurneš dolje.
Bogca ti, baš je bilo strašno. Mislio sam da ću se upiškiti.
Možete se vratiti na pašnjak. Nema više ničega.
-Tudl-o! -Hej, čekajte! Kuda idete?
Ne odlazite!
Ovo je bila baš tiha rijeka. -Da. Idemo odavde.
-Lijepi rogovi na malom. -Zezaš me? Nema mozga.
To je prošlo dobro.
Hej, Kenai, mislila sam da trebaš plašiti losice?
Misliš da mi možeš pomoći da izađem?
Da li se uvijek na kraju mora zaglaviti?
Uglavnom.
-Koda! -Zapravo uvijek.
Smiri se, Kenai. Pokušat ćemo te izbaviti odatle.
U redu, da vidimo sada.
Bilo bi puno lakše da nema tako debelu glavu.
-Zdravo, Kenai. -Zdravo, Koda.
O, ne! Moja torba! Moja amajlija je u torbi!
Pliva točno ispred tebe. Samo je dohvati.
Nita!
Možeš. Ja ne mogu, ne mogu. Tamo je! Kenai, uhvati je.
Malo sam zauzet ovdje. -B,eži mi! Pomozite! Uhvatite je!
Stani...
O ne!
Amajlija!
Evo je!
Mislim da se ovo može shvatiti kao neočekivano zakašnjenje.
Evo ga.
Hvala nebesima.
Da vidimo što imamo ovdje. Imamo...
Hej! Čekaj! To su moje stvari!
Ostavi to. To je moje!
Hajde!
Nestala je. Amajlija je nestala!
To je zato jer ne postoji bolji lopov od maskiranog bandita.
Čim se nečega dokopaju, s tim se možeš pozdraviti.
Ne, ta amajlija je drugo. Počet će ledeno doba dok je ne nađeš.
-Hvala ti puno, Kenai. -Što sam učinio?
-To je sve zbog tebe! -Zbog mene?
-Da nisi pomogao tom losu... -Opa!
Ti si ta koja je uništila branu.
Pa ne bih da ti nisi tamo zaglavio svoju glavu.
I nisam ja kriv što si ispustila torbu i pustila je da otplovi.
Moja glava se zaglavila. Koji je tvoj izgovor?
Što da sada radim?
Ako ne spalim amajliju, neću se udati za Atka.
Kenai?
Nita! Nita! Dođi brzo! Nećete vjerovati!
Kenai je cijelu noć njuškao okolo da nađe trag.
I mislim da to drugi ne bi mogao, jer su svi račvasti,...
s duplim leđima, prekriženi, sa slijepim krajevima...
Koda! Gdje je Kenai?
To ti hoću i reći. Našao je skrovište bandita.
Pokaži mi!
-Nita! Ovamo! -Gdje je? Jesi li ga našao?
Nemam ga još. Tamo je gore, na drvetu.
Pričekat ću dok se... ne uspavaju.
-Nita, čekaj! -Hej!
Nita, što to radiš? -Idem po svoju amajliju.
-Pusti mene. -Mogu i ja. Ti si ga otkrio.
Ne, ozbiljno, možeš pasti.
Pokušavam se koncentrirati.
Može li itko od vas morona definirati riječ "noćni"?
Oprostite. Oprostite.
To je moja greška. Samo moja.
Slušajte, imate nešto što je naše.
Da. Okruglo je i otpriike ovoliko.
Možda imam, možda ne. Na meni je da znam, na vama da otkrijete.
To je pitanje. Nalaze čuvari, gube plačljivci. Tako je u šumi.
Hej, niste to našli nego ste ukrali, lopove.
U redu. Imaš me. To mi radimo.
Krademo od bogatih i dajemo sirotinji.
Kao što smo... mi!
Mislim da ne želite nevolje s Kenaijem!
On je jedan opasan stroj za razbijanje rakuna.
Naprijed, udari ga što jače možeš. Neće mu biti ništa.
Koda, što to radiš?
Čekam ih da upotrijebe sve šišarke.
Ova je šuma puna šišarki.
U pravu si.
-To može potrajati. -Misliš?
Opa! Hej! Što kažete na zamjenu?
Opa! Polako! Obustavite paljbu! Pričekajte!
Želi se mijenjati.
Mijenjati.
-Što imaš? -Što ja imam? Imam puno toga.
Imam...
Borovu šišarku? -Ne.
-Kamen? -Vrijeđaš me.
-Ne mogu vjerovati... -Hajde! Nastavi.
Ma daj, idemo...
Mama!
Zdravo.
Nita, vrijeme je da idemo.
Nita, iza tebe!
Ona nije loša.
Imam ideju. Idemo.
-Nita idi do vrha. -Što? Pokušavam sići.
Samo me slušaj. Znam što radim.
Hej! Želim ono što ste mi uzeli.
Da tako je. Samo nastavi.
Idemo po nju!
Kenai!
Gle! Nemaš gdje pobjeći niti se gdje sakriti.
-Nita, pusti to! -Što? To je tvoj plan?
-Samo mi vjeruj. -Ne slušaj ga.
Hajde. Hajde. Budi pametan mali lovac.
Predaj dranguliju.
Kenai, bolje ti je da ovo uspije!
Uhvati me!
-To je bilo puno rakuna. -Ne mogu vjerovati da sam ih zeznula.
Kada si skočila s tog drveta! I kada si me uhvatio!
-A onda smo pali... -Bio si divan!
Drago mi je da je Nita ponovo ona stara.
-Kako to misliš "stara Nita"? -Zabavna Nita.
Hajde. Bila si sve vrijeme narogušena.
U redu, možda to ne znaš...
dobro je vidjeti te kad se malo opustiš, znaš?
Čekaj malo...
Što to smrdi?
Nisam ja, Koda.
To je najodvratnija stvar koju sam namirisao.
-Idemo pogledati. -Hej!
Čekaj malo. Nisam završila.
U redu, brate. Mislio sam da losovi ne rade to tako dugo.
Ne požuruj me. Ne mogu to raditi kad me gledaš.
-Staješ mi na nogu! -Oprosti.
-Hej, veliki medvjede. -Kako je?
-Drago mi je da te vidim. -Da. lijepo.
Losice su nas očetkale.
Da, izgleda da su imune na naš dobar izgled.
Mislio sam da ćemo im se svidjeti.
Da. Na primjer, nosim miris mokrog lišća...
s malo sandalovine.
A ja miješam lososov mošus s blatom iz rijeke.
Imam novosti za tebe, mali braco, to nije bilo blato.
-Misliš da je jako? -Dečki, polako. Imam drugi plan.
Da. Svi smo vidjeli koliki ste eksperti za romantiku.
Da, baš smiješno. Zar ne trebamo spaliti amajliju?
Možemo malo pričekati.
-Divno. -Ono što vam treba...
Ispričajte me.
...je ženski pogled na stvari.
-Da? -I plan koji zaista uspjeva.
To je divno.
Zdravo. Igram se s moja dva najbolja prijatelja i treba mi mesto za skrivanje.
Pogledaj ovo slatko stvorenje. Mogla bi ga pojesti.
Zdravo!
Hajde. Miči se.
-Divno. -Sretno.
-Rut, hoćeš li ići? -U redu.
Ispričajte nas, dame.
Tražimo našeg prijatelja.
-Smeđe boje? -Da, naravno.
-Dlakav? -Da, ponovo.
-Ovoliki? -To je on.
Nismo ga vidjeli.
-Evo me. Nasamario sam vas. -Ti se ne daš zbuniti, prijatelju.
Vidi ti ono. Tako si dobar s njim.
Da. Imamo puno malih životinja za prijatelje.
Znamo malu lasicu i malog jazavca.
Imamo čak i male zečiće za prijatelje.
Mali medo je kao magnet za dame.
Društven.
Pa, dame, jeste li za jednu pašu grančica?
Ne hvala. Jele smo.
-Mi volimo grančice. -Zaista? I mi. Jel' tako, braco?
-Trebam li usporediti ovo s ljetnom rosom? -Bože!
Ali nije tako divno i rosno kao što si to ti.
-Dobar potez. -Što je s njim?
Ne obraćajte pažnju na mog bracu. Zamijenili su ga pri rođenju.
-To je baš grozno. -To nije istina. Bilo je pola krda.
-Ozbiljan si zar ne? -Polako!
Podsjeti me ponovo tko je bolji provokator za losove?
-Početnička sreća. -Ljubomoran si?
-U redu. To je bilo super. -Dečki, uspio sam. Jeste me vidjeli?
Radiš nevjerojatne stvari s losovima. To je divno!
Hej! Čekajte mene!
-Koda, budi oprezan. -Opusti se, u redu je.
-Samo traži ručak. -Da, uostalom, uvijek sam oprezan.
Hej, baš nam je lijepo.
Pogledaj, vidiš? Idemo ovuda dok ne dođemo do rijeke.
-Rijeke? -Da. Onda je trebamo preplivati.
-Preplivati? -Onda ima još puno do vodopada Hokani.
Bit ćemo tamo sutra do ručka.
Pa, to je dobar plan. Ali, što s ovim?
S ovog kraja do one planine preko stijena,...
a onda preko ledenog mosta i izbegjavati rijeke.
-To mi ima više smisla. -To nema nikakvog smisla.
To je previše. Previše uspinjanja, a premalo silaženja.
Ja glasam za rijeku. -I ja. 2 naprema 1. Pobijedili smo. Jedimo.
-Pa to je moja amajlija. -Pa?
-I moje vjenčanje. -Onda imaj medeni mjesec tamo.
Ako krenemo tuda, morat ćemo hodati cijelu noć do vodopada.
-U redu, naći ćemo se tamo. -Nita, što je s tobom?
Vjerujte mi, mojim putem ćemo stići prije...
Što je s tobom? Ponašaš se kao da se bojiš riba.
O, Bože! Kenai! Ne mogu vjerovati.
Hej, Kenai, gledaj ovo.
Gdje je djevojka koja se boji riba? Ja sam Nita i bojim se riba.
Riba! Riba! Tako je strašna!
O ne, sada će me pojesti! -Koda, prestani, prestani.
-Skoro me uhvatila. -Koda, prestani.
Samo se zezamo s ribom.
Ne, nije zbog riba.
Zbog vode.
Od kada sam kao mala propala kroz led.
Nisam znao.
Zato nisam smjela uhvatiti torbu u rijeci.
Nije tvoja greška što smo izgubili amajliju.
Moja je.
Hej, našli smo je zajedno. To je ono što je važno zar ne?
U što gledaš?
-Spremni za polazak? -Ali ja neću moći preko rijeke.
Možemo i to zajedno.
Čudno kako se sve može promijeniti
Ono što sada osjećam nisam osjećao jučer
Ima puno toga u mom srcu što nisam mogao zamisliti
Osjećaje za koje nisam znao, a ovo je tek početak
Toliko toga mi je nedostajalo. Nisam pazio
Ali sve je to bilo u prošlosti
Sada shvaćam da se mora toliko toga naučiti
Spreman sam za svijet i ne bojim ga se
Sada shvaćam da se mora puno toga osjetiti
I moje srce zna da je to ispravno
Dio mene, zaboravljen, sada se budi
I osjećam se kao da sam kod kuće
Dom. Dom
Osjećam se kao da sam kod kuće. Osjećam se kao da sam kod kuće.
Od početka, bili smo prijatelji zauvijek
Nekako smo stvoreni da budemo zajedno
Osjećam da si mi ti pokazao kako da nađem svoj dom
Da se vratim kući
Sada shvaćam da se mora puno toga naučiti
Spreman sam za svijet i ne bojim ga se
Sada shvaćam da se mora puno toga osjetiti
I moje srce zna da je to ispravno
Dio mene, zaboravljen, sada se budi
i osjećam se kao da sam kod kuće
Dom. Dom
Osjećam se kao da sam kod kuće
To je jedini put
Pusti da ti pomognem.
-Predomislila sam se. -Ne, za to je sada kasno.
U redu, idemo preko. Što god da se desi, ne puštaj me.
U redu.
Sada shvaćam da se mora puno toga naučiti
Spreman sam za svijet i ne bojim ga se
Sada shvaćam da se mora puno toga osjetiti
I moje srce zna da je to ispravno
Dio mene, zaboravljen, sada se budi
Osjećam se kao da sam kod kuće
Uspjela sam! Uspjela sam!
I osjećam se kao da sam kod kuće
Hvala ti, Kenai.
I osjećam se kao da sam kod kuće
Hej, mali medo. Gdje je veliki medvjed?
S Nitom.
Nema vremena za mene. Zauzet je pomažući njoj.
Znam kako se osjećaš. I moj brat to meni radi.
Sve za dame. Zapravo dvije zaista lijepe dame.
Bolje pazi da i tvoj brat tako ne ode.
-Neće on to učiniti. -I ja sam isto mislio.
Ali sada ima krdo losova.
Može li se usporediti s ljetnjom rosom?
-To si izmislio? -Divno. Takav je pjesnik.
Da vidjet ćemo se, mali medo.
Imao si cijelu gomilu. Izmišljaš sad.
Samo znam da sam imao krzno kada smo išli na rijeku...
a onda je nestalo skoro dvije šake krzna.
-Možda ćelaviš. -Što?
Da znaš, ovdje baš istanjilo.
Da, baš smiješno.
Ovo je najljepši provod od onda kada smo bili djeca.
Zabavno, ali hladno.
-Kad su ovakve noći, dobro je biti medvjed. -Vjerujem.
Pa, vodopadi Hokani.
-Mislim da stižemo na vrijeme. -I ja se nadam.
Puno se toga promijenilo od kada smo zadnji put bili tamo.
Ne zezaj.
Jel' ti nedostaje biti ljudsko biće?
Mislim, da li ikada misliš o...
vraćanju na to?
Da... Razmišljao sam o tome.
Znao sam.
Koda.
-Ideš s njom. -Koda, čekaj! Koda, čekaj!
Koda.
Koda. Javi se!
Koda!
Halo?
Koda? Jesi li tu?
Gdje si?
Koda?
-Koda? -Odlazi.
Koda, Kenai se brine za tebe.
-Hajde, vodim te kod njega. -Ne! Rekao sam odlazi!
Koda, molim te, budi tih. Nismo na sigurnom.
Baš me briga. Pusti me samog.
O, ne! Nita!
Bit ćemo dobro. Ali, moramo ići.
Sada!
Trči! Trči brzo!
Uspjet ćemo!
Nita! Uhvati mi ruku!
Ne miči se.
Koda!
Drži se!
Ne puštaj!
-Koda! Drži se! -Pazi!
Koda!
Koda, što bih radio da ti se nešto dogodilo?
Ti ćeš me ostaviti.
Rekao si da želiš biti čovjek.
Vratit ćeš se s njom, zar ne?
Nešto mi nedostaje, ali ti si moj brat.
Neću te nikada ostaviti.
Nikada.
Od ovoga mi je muka.
Hej, braco, kako bi bilo da uzmeš malo grančica?
U redu.
-Ti plačeš? -Ne... mislim da.
Ali, pa šta? Ova svjetla su divna i ...
On je osjetljiv.
Los s osjećajima, to je divno.
-Što? -Baš je sladak zar ne?
Hej, i ja sam osjetljiv.
-Volim tvoja kopita. -Stvarno?
Da, ja sam kopitar, i tvoja su sjajna i lijepa.
Kopitar? Zašto se ja toga nisam sjetio?
Jel' to ravnodnevnica?
Da, Koda, je.
Moja mama je tamo negdje.
I moja isto.
Nedostaje ti?
Da.
Ali, ne trebaš čekati na svjetlo da bi je našao.
Ona je uvijek s tobom.
Ovdje.
Kada nekog voliš...
on zauvijek ostaje u tvom srcu.
Vrijeme je.
Koda, bit ćeš dobro?
Ti si tako lijepo mladunče.
Čini.
Zbogom.
Čujem ti glas
Usred noći
Koji govori da će sve biti u redu
To ću biti ja
Ako osjetiš ruku
Koja te vodi
Kada svi putevi budu pogrešni
To ću biti ja
Nema planine na koju se ne mogu popeti
Za tebe ću plivati svim rijekama
Kako ti ideš svojim putem
A ja idem svojim
Svjetlo će sjati
I to ću biti ja
Kenai, dao si Niti amajliju zato što si je volio?
-Bilo je to davno. -Ali ona je i dalje tu, s tobom.
Vidim.
Koda, nije važno.
Pa, ako je voliš, zar joj to nisi trebao reći?
puno je komplikovanije od toga.
Ionako je gotovo.
Obećao sam ti da ćemo biti prva dva medvjeda u Krouberi Ridžu.
Zakleo sam se, sjećaš se?
Kako bi bilo da ujutro naberemo malo bobica?
Zvuči dobro?
Mama, Kenai je jako tužan.
Sve je to zbog mene.
Bit ću dobro sam.
Kaži duhovima da promijene Kenaia, da bude sretan.
-Baš je izvan svega. -Da.
Možda ga trebamo politi vodom?
Samo tamo stoji i slini. To će pomoći.
-Zgazi ga. -Čekaj! Mislim da se pomaknuo.
-Ustani medvjede. -Hajde, nije vrijeme za hidronaciju.
-Hibernaciju, kopitaru! -To sam i mislio.
Vidjeli smo malog medu prošle noći.
Pokušali smo ga zaustaviti, ali nije nas slušao.
-Što? Kamo je išao? -Po Nitu.
-Rekao je da će ti je vratiti. -Vratiti je?
Ne! Ako ode u selo, lovci će ga ubiti!
O, ti bogca!
-Skoro smo tamo. -A sada, posljednja stvar.
-Lijepa ogrlica -Ne, nećeš. Ovog puta ne.
Ništa se ne uklapa na njoj. Što god obuče.
A zašto misliš da ogrlica hoće?
Nita, što bi te usrećilo?
Još jednom, spremni smo.
Jesi li, kćeri?
Da, oče.
Mislim da se mlada treba smijati na dan vjenčanja.
Jel' sve u redu?
Tata, ja sam zbunjena.
Mislila sam, kad zapalim amajliju, da će se veza raskinuti...
Ali u mom srcu... ja...
Žao mi je, tata.
Ne mogu se udati za Atku.
Nita...
Medvjed! Medvjed u selu!
Koda? Čekajte! Nemojte ga povrijediti!
O ne! Naša riba!
-Imam ga! -Sad ga imamo!
-Gle, na drvetu je! -Eno ga. Hvatajte ga.
Ne! Stanite!
Bježi!
Evo ga, dolazi!
-Uzmite koplja! -Hajde.
Atka, ne!
Ostavite ga na miru!
Hvatajte ga!
-O ne! Bježi! -Ne dajte da pobjegne!
Za njim!
-Nita? Jesi li povrijeđena? -Moram ih zaustaviti.
Eno ga! Držimo ga!
Pratite me!
Stijena! Miči se s puta!
Ostani tu!
Kenai!
Tu si! Imam te!
Dobar potez.
Divno.
Naši heroji.
Divno.
Idemo naći Kenaia.
Kenai!
Ne, nemojte!
Kenai!
-Kako si mogao? -Što?
Bio mi je prijatelj.
Kenai?
Ja ne mogu...
Ne razumijem. Oprosti.
I ja tebe volim.
Duhovi?
Kenai. Mogu te razumjeti.
Molio sam duhove da budeš čovjek.
-Što? -Da možeš biti s Nitom.
-Ne, Koda! -U redu je.
Želim da budeš sretan.
Nita, ne mogu.
Ali ja mogu.
Jesam li ja jedini koji razumije medvjede kako govore?
-Da. To je divno. -Kako je?
Oče!
Da li to želiš?
Hoće li te to usrećiti?
Ti si mi kćer...
i voljetću te bez obzira što odlučiš.
Nita?
Kako izgledam?
Kao medvjed. Osim što imaš jelenski rog.
-Što? -Zeznuo sam te.
Život je jednostavan i čist
Kada pravilno izabereš čuješ istinu
Kada nađeš svoj glas
O braćo i sestre, vjerujte
Taman ste ono što trebate biti
O veliki duhovi
Čujte mi danas glas
-Volim sretne svršetke! -I ja isto!
I sretne početke.
-Divno. -Divno.
prijevod: vhorv
Preuzeto sa www.titlovi.com